Ferma lui Ed Gein Wisconsin 1944.
- Suntem norocoși că n-a ajuns la casă. - Da.
Vor fi multe locuri de muncă la fabrica din Milwaukee în iunie.
Pot pune o vorbă bună.
Nu ne poți părăsi, Henry. Ea are nevoie de noi amândoi.
Poți înceta o secundă să mai fii puiul mamei?
Nu încerc să te rănesc, dar Dumnezeule, trebuie să-ți trăiești viața cândva.
Femeia aia poate avea grijă de ea, la naiba...
Bună seara.
Frații se omoară între ei de la Cain și Abel încoace.
Și totuși nici eu n-am prevăzut ce se va întâmpla.
Am fost luat pe neașteptate la fel că bietul Henry ce zace acolo.
Se pare că autoritățile mi-au împărtășit naivitatea.
Cu alte cuvinte, au crezut povestea tânărului.
Că Henry a căzut, s-a lovit la cap de o piatră,
și a murit asfixiat cu fum.
Pe de altă parte, dacă nu l-ar fi crezut,
Ed n-ar fi avut ocazia
să comită acele crime atroce
pentru care a devenit foarte vestit.
Și noi, bineînțeles...
nu am fi avut micuțul nostru film, nu-i așa?
Traducerea și adaptarea: Dorula/SubTeam
Chestia asta va fi uriașă. Aș vrea să fi avut 20% din încasări.
V-a surprins reacția incredibilă din seara asta, dle Hitchcock?
Nu, când plănuiam "În nord prin nord vest" puteam auzi deja țipetele...
și râsetele.
Vreo întrebare, draga mea?
Păcat.
Dle Hitchcock, ați regizat 46 de filme,
sunteți cel mai cunoscut regizor din domeniu,
dar aveți 60 de ani.
N-ar trebui să renunțați cât sunteți în frunte?
Muhammad avea privirea unui voyeur cu ochii plini de săgeți.
Trebuie să fi fost destul de dureros.
Apropo de săgeți...
ai citit recenzia năpârcii ăleia de A. H. Weiler din New York Times?
Spune că i s-a părut punctul culminant a fi exagerat.
Mă îndoiesc că dl Weiler a avut un orgasm în ani de zile.
"În nord prin nord vest" ne reamintește de thrillerele timpurii ale dlui Hitchcock
mai inventive. Și este o listă însoțitoare.
Noii maeștri ai suspansului.
De ce continuă să caute noi maeștri când încă mai au originalul?
Nu fi trist, știi cât mă scoate din sărite.
Nu le mai citi.
Le citești de o săptămână.
Spune-mi, draga mea, crezi că-s prea bătrân?
Da. O adevărată relicvă.
Și să nu uităm, una destul de corpolentă.
Ai știut întotdeauna cu precizie unde să înfigi cuțitul, nu-i așa?
Chiar între umeri. Am învățat-o din filmele tale.
Și încotro te duci, dacă mi-e permis să întreb?
Iau o gustare cu Whit.
După ce te las la studiou. Vrei să ni te alături?
Tocmai am stabilit că-s mult prea corpolent pentru a fi văzut la lumina zilei.
Te vei simți mai bine când vei găsi un nou proiect.
Peggy nu a dezgropat încă o carte potrivită?
Ba da. Pastile de dormit cu haine prăfuite.
Ce crezi?
Foarte prezentabilă.
Grăbește-te dragule, pierzi timpul.
- Bună dimineața. - Doamnă Hitchcock, dle Hitchcock.
Domnișorilor.
E un proiect pe acolo pe undeva care te așteaptă, îți promit.
Sper. Mulțumesc, dragă.
Să ai o zi bună.
Bat apa pe loc, Peggy. Am nevoie de ceva proaspăt, de ceva diferit.
Fără staruri scumpe care să le înfrumusețeze.
Fox vă oferă "Jurnalul Annei Frank" pentru a treia oară.
Spectatorii vor aștepta tot filmul ca dra Frank să descopere cadavrul
pe care l-am ascuns în pod. Nu ești de acord, Nunzio?
MGM vă vrea pentru cartea lui Ian Fleming Casino Royale cu Gary Grant.
Cu siguranță, stilul dvs.
Nu știe că abia am făcut filmul ăsta? Se numește În nord prin nord vest.
Și "stil," draga mea, e doar auto plagiere.
O mică operă frumoasă, curată, imorală, asta caut.
Voi vedea ce pot găsi.
- Ai meritat-o. - Da.
Hitch a spus mereu că viața ta privată e mai distractivă
decât oricare dintre romanele tale.
Sunt surprins că m-a lăsat să te am o după amiază întreagă.
Mai ales că arăți atât de frumos.
Spune-mi... la ce mai lucrezi acum?
Eu?
Sunt mulțumită să-mi petrec timpul în grădină.
E o grădină norocoasă.
Lingușeala asta asiduă îmi provoacă indigestie.
Ce urmărești?
Speram...
să-ți folosești talentele considerabile pe ăsta.
Se dezvăluie în sfârșit totul.
Totuși, ești puțin predictibil.
Cel mai mult m-am distrat când am lucrat cu tine.
N-a apărut încă nimic, draga mea? Nimic?
Nimic potrivit.
Aia e apă, sau trebuie s-o chem pe Alma?
Fă ce dorești.
Boucher spune că această carte, Pycho,
de Robert Bloch, este...
"diavolesc de distractivă."
Sună înfiorător. Toată lumea din oraș a murit deja.
Și cine e toată lumea?
Departamentul scenariilor a terminat recenzia în această dimineață.
Psycho, de Robert Bloch. Bazat pe o poveste adevărată.
Asta-i bazată pe Ed Gein, criminalul în serie din Wisconsin?
Elemente grafice de violență brutală,
voyeurism, travestism și incest. Foarte frumos.
Cu siguranță, nu e cazul tău obișnuit cu nebuni, nu-i așa?
Glumești?
Peggy, ăsta-i băiatul care și-a dezgropat propria mamă.
- Ți-e foame? - Sunt hămesit.
Dacă ești cuminte, poți mânca jumătate de grapefruit mai târziu.
Ascultă, Hitch.
Whit mi-a dat ieri la prânz copia noii sale cărți.
Am deja câteva idei despre cum am putea adapta.
Este elegant, sofisticat, plin de intrigă.
Te referi la carte sau la dl Witfield Cook?
Asta ar putea fi aceea, Hitch.
O voi citi mai târziu.
Ăla are calorii, știi?
Mamă.
Nu ți-e frig?
Nu-ți fie teamă, mamă.
Doamne...
Vreau să citești...
acest mic fragment.
Are loc în baia unui motel.
Mary a început să țipe,
și apoi perdelele s-au dat de-o parte,
și a apărut o mâna ținând un cuțit de măcelărie.
Era cuțitul care, un moment mai târziu,
i-a tăiat țipătul... și capul.
Încântător.
Doris Day ar trebui să-l transpună într-un muzical.
Nu-i decât un film horror cu buget redus în căutare de efecte ieftine.
Dar dacă cineva într-adevăr bun ar face un film horror?
Gândește-te la valoarea șocului.
Să-ți omori actrița principală pe la jumătate.
Recunoaște că ești intrigată, nu-i așa, draga mea?
Haide, recunoaște.
Recunoaște.
De fapt, cred că e o greșeală imensă.
N-ar trebui să aștepți până la jumătate. Omoar-o după 30 de minute.
Peggy... vreau să-ți convoci favoriții.
Favoriții?
Imediat.
Cu siguranță. Și cine să fie?
Pune-i să înceapă prin a cumpăra exemplare din Psycho.
Câte îți trebuie?
Toate. Toate exemplarele din țară.
Pune-i să scotocească prin fiecare librărie și bibliotecă. Peste tot.
Psycho va fi următorul meu film, și vreau ca nimeni să nu știe sfârșitul
până când îl vor vedea în cinematograf.
Uită-te la asta.
Ești sigur în legătură cu asta? Nu e genul tău.
Exact asta-i ideea, draga mea.
Doamnelor și domnilor din presă...
Bună ziua.
Văd că ați devorat cu toții articolul despre Ed Gein.
Violent individ.
Și inspirația din viața reală din spatele "Psycho."
Cu toții ascundem dorințe întunecate de violență...
și groază.
Fascinant, nu-i așa?
Când poliția din Wisconsin a cercetat ferma domnului Gein,
au deschis ușa... și "voila"...
Au descoperit...
10 capete de femei cu partea de sus retezată
Dați-le mai departe, vă rog, și priviți-le.
Măști din piele umană...
O pereche de buze pe sfoara... de la jaluzele.
Da, și un borcan conținând nasuri umane.
Ăsta va fi într-adevăr viitorul dvs film, de Hitchcock?
Asta-i intenția mea, da, doamnă.
Singura mea dorință e să semene mai mult cu William Holden
decât cu Elmer Fudd.
Apropo, încercați sendvișurile "degete." Sunt într-adevăr degete.
Nu te preface că nu ești supărat că nu a citit-o încă.
Nu sunt. Sunt băiat mare, pot suporta.
Mie mi-a plăcut.
Trebuie să fi fost foarte distractiv să faci cercetarea.
Chiar crezi că o s-o citească?
Vorbind de lup...
Hitch, am umblat prin tot orașul căutând un exemplar din Psycho
dar pur și simplu n-am putut găsi.
Mă întreb cum s-a putut întâmpla așa ceva.
Nu înceta să cauți.
Hitch, vino.
Am văzut fețe mai fericite într-un autobuz școlar căzând de pe stânci.
Dar nu se pot opri din cercetat, nu-i așa?
Spectatorii vor să fie șocați, Barney.
Vor ceva diferit.
Și asta e.
De fiecare dată când vrei să faci ceva diferit, cum ar fi
"Omul nepotrivit" sau "Vertigo"...
- Cineva pierde bani. - Ar trebui să încetăm să le dăm ceva nou?
Datorezi Paramount un ultim film, Hitch.
Nu poți face ceva ca În nord prin nord vest, dar pentru noi de data asta,
în loc să-l faci pentru MGM?
Psycho.
Nimeni nu respectă numele de Hitchcock ca Paramount.
Mă refuzi, Barney?
Cred că mă cunoști mai bine de-atât, Hitch.
Ce idiot.
Știi ce a făcut familia lui înainte de a ridica acele palate din filme?
A condus o băcănie.
Tata a condus o băcănie.
Exact asta spun. Ar trebui să arate puțin respect.
Ei cred că mi-am pierdut tușa, Lew.
Asocierea mea cu televiziunea mi-a scăzut cota.
Te referi la afacerea pe care ți-am găsit-o, în care Bristol-Meyers
ți-a plătit 29 de mii pe episod și tu ai păstrat negativele?
Ăla e genul meu de "ieftin."
Vor doar același lucru mereu și mereu și mereu.
M-au pus într-un coșciug și acum... bat capacul în cuie.
Hitch, ca agent al tău, nu voi lăsa niciodată să se întâmple asta.
Pentru câți bani crezi că poți face filmul ăsta?
800.000, mai mult sau mai puțin.
Ai venit devreme acasă.
E minunat aici, Hitch.
Știi... sunt dezamăgită că n-ai dat o șansă cărții lui Whit.
Dar Whit, el e dezamăgit?
Nu, te cunoaște destul de bine.
Ce naiba?
Oricum, e ceva ce nu te interesează.
Mai bine te bucuri de piscină, draga mea, cât mai poți.
S-ar putea să n-o mai avem mult timp.
De ce?
Paramount refuză să finanțeze filmul.
Hitch, îmi pare atât de rău.
Lew nu poate găsi banii, cel puțin... nu atât de repede.
De ce nu aștepți?
Nu.
Va trebui s-o facem singuri, bătrânico.
Vom finanța chiar noi filmul.
Va trebui să vindem întreaga... casă sau doar piscina?
Vreau doar să fac filmul.
Te întreb o dată și nu voi mai aduce vorba niciodată.
De ce ăsta, Hitch?
Nu pentru că atât de muți oameni spun nu, nu-i așa?
Îți amintești cât ne-am distrat când am început cu ani în urmă?
Nu aveam niciun ban și...
nu aveam nici timp, dar am riscat. Îți amintești?
Am experimentat...
am inventat noi moduri de a face filme.
Pentru că trebuia.
Vreau doar să simt acel gen de...
libertate din nou...
așa cum obișnuiam, știi?
Suntem pe cale să propunem o înțelegere restructurată...
pentru Psycho.
Te ascult.
Îl finanțăm noi. În mod independent.
Hitch își plătește taxele. Paramount doar îl distribuie...
în schimbul a 40% din profit.
Interesant. Dar ce distribuie Paramount, mai exact?
Este tot filmul despre un pederast ce omoară oameni îmbrăcat în rochia mamei?
Filmul ăsta este despre...
reputația lui Alfred Hitchcock.
- Nimeni nu te contrazice. - Barney...
e foarte simplu.
Ăsta-i viitorul film al dlui Hitchcock.
Te interesează... sau nu?
Bine.
Acceptăm înțelegerea...
dacă poți face rost de bani.
Avem deja banii, Barney.
Pe numele cui îl completez?
Dacă filmul ăsta eșuează, Alma,
vom fi într-o lungă și umilitoare bătaie de joc.
Va fi splendid.
Ești sigură?
De film? Deloc.
Dar de tine... indiscutabil.
Joe Stefano, încântat să vă cunosc.
Îmi pare rău că am întârziat. Sesiunea la psihiatru s-a prelungit.
Îl văd în fiecare zi, și tot nu-i de ajuns.
Am crezut că numai asistenții de regizori au nevoie de psihiatri, nu scriitorii.
Mergeți la psihiatru, dle Hitchcock?
Trebuie să mărturisesc, dle Stefano,
îmi storc creierii încercând să-mi imaginez despre ce puteți discuta tu și psihiatrul
în fiecare zi.
Chestii obișnuite:
sex, furie... mamă.
- Bună dimineața. - Bună dimineața, dle.
Lasă-mă să mă uit la tine.
Singurul lucru mai rău decât o vizită la dentist...
- Este vizita la cenzor. - Indiferent ce faci, Hitch,
nu-ți pierde cumpătul.
- Ne vedem mai târziu. - Succes.
Codul nu-ți va permite sub nicio formă
să arăți un cuțit intrând în carnea unei femei.
Te asigur, Geoffrey,
crimele mele sunt întotdeauna un model de bun gust
și discreție.
Este vreo sugerare nepotrivită de nuditate în scena crimei de la duș?
Nu va fi goală. Va purta o cască de baie.
Am putea accepta imagini de la fereastra băii
cu silueta lui Marion deasupra umerilor,
fiind asigurați că fereastra e înghețată.
Mulțumesc.
Scena cu toaleta.
Este absolut necesar de arătat toaleta
întrucât Marion Krane încearcă să arunce dovezi încriminatoare
ale unei scrisori descoperite de sora sa
și de aici se înțelege că este un indiciu al dispariției sale.
Niciun film american n-a găsit vreodată necesar
să arate o toaletă.
Ca să nu mai spunem de tras apa!
Atunci poate ar trebui să facem filmul în Franța
și să folosim în schimb un bideu.
Domnule Hitchcock...
dacă acest birou îți refuza avizul, și ne îndreptăm cu siguranță în acea direcție,
filmul dvs nu va fi prezentat în nicio sală din această țară.
Vei mai face și atunci glume?
Toată lumea de la Holywood mă displace.
Le-am făcut milioane de dolari...
și în fiecare an stau la acele cumplite dineuri de prezentare a premiilor,
așteptând ca cineva să spună...
"ești bun".
Au o plăcere sadică în a-mi refuza acest mic moment.
Asta trebuie să doară.
Profund.
Îmi pare rău, dar...
numai că nu-s obișnuit cu acest...
proces.
Gândește-te la mine mai degrabă ca la un prieten.
Doar că din ce în ce mai des am aceste...
impulsuri.
Ce fel de impulsuri?
Puternice.
Biroul lui Lazar mi-a spus că e înnebunit să lucreze cu tine.
Swifty n-ar fi trebuit să-și supra expună clientul la televiziune.
Spre deosebire de cineva pe care nu-l menționăm.
Anthony Perkins.
Gândește-te la dualitatea pe care o poate aduce lui Norman.
Furia ce zace în spatele rânjetului acestui băiețel pierdut
Farmecul adorabil pe care-l folosește pentru a fi găsit.
Vai, Alma... Doar nu sugerezi că dl Perkins este...
Îmi place biroul dvs.
Nu mai știu de câte ori am văzut "Străini în tren"...
și "Frânghia."
Norman Bates este extensia logică a celor două personaje din aceste filme.
Atrăgător, sensibil,
suferind greutatea groaznică de a fi forțat să se pretindă cineva care nu este.
M-am săturat de toate rahaturile astea romantice în care mă bagă studiourile.
Singura mea îngrijorare este...
jucându-l pe Norman... s-ar putea să-mi trezească amintiri dureroase.
Cum așa?
Când eram mai tânăr...
eram incredibil de apropiat de mama.
Atât de apropiat încât îmi amintesc... că mi-am dorit ca tata să moară.
Și când aveam 5 ani, asta a făcut.
A murit de atac de cord.
Vedeți, am fost vinovat întreaga viață, dle Hitchcock.
Am un gol numai când te privesc.
Nu te mai văita. Puțin aer proaspăt și mișcarea îți fac bine.
- Mă duc să beau un pahar. - Ba nu. Vei termina gardul ăla viu.
Faci acolo, acolo și acolo.
- Imposibil. Nu pot face asta. - Ba poți.
Mă gândeam...
că dacă aș putea-o aduce pe Grace Kelly să joace rolul fetei,
mă vor lăsa să scap cu crima.
Nu poți. E prințesă acum, ceea ce o face permanent de neatins.
Și mult mai dorită.
Ce zici de Deborah Kerr? A menționat-o Lew.
Nu, e prea scoțiană.
Dar Janet Leigh?
În mod normal e "fata bună," dar a fost îngrozitor de bună în Atingerea diavolului.
Îți amintești cum îi remarcai mereu silueta la petrecerile familiei Wasserman?
Da.
- Bună seara. - Bună. E minunat să vă văd.
- Încântat. - Bună.
- Bună, Janet, ce mai faci? - Încântată să vă văd.
- Draga mea, arăți foarte frumos. - Mulțumesc.
Foarte frumoasă.
Bineînțeles, adevăratul secret al atracției dnei Simpson pentru ducele de Windsor,
era că putea face o scobitoare să se simtă ca un trabuc.
Am fost atât de ocupată cu pregătirea în a o juca pe Marion că am uitat să râd.
- Serios? - Da.
Acum trebuie să încerci tortul cu banane.
Nu, nimic pentru mine, mulțumesc.
- Am grijă la siluetă. - Da, nu ești singura.
Nu mai vrem nimic, mulțumesc.
George, adu-ne tortul de banane. De fapt, adu două porții mari. Mulțumesc.
Spune-mi draga mea, cum te-ai pregătit pentru a o juca pe Marion Krane?
Am scris o întreagă istorie a ei.
Lucru ce pare... puțin prostesc, știu, dar chiar mă ajută.
- Nu e deloc prostesc. - Nu?
De ce nu ne spui unul din cele mai adânci secrete ale ei?
Duce o viață dublă.
La biroul Lowery își dă cu parfum Tweed,
dar când e cu Sam...
desface cu nepăsare cea mai scumpă sticlă a ei...
"My Sin" de Lanvin.
- My Sin? Doamne. - Da.
Am vreo două îngrijorări.
Sunt actriță, bineînțeles, dar mai întâi sunt soție și mamă,
și sunt curioasă să știu cum ai de gând să filmezi scena de la duș?
Da, tu și biroul de cenzură al lui Shurlock.
Numai că...
de aici în sus nu-s chiar băiețos.
Permite-mi să te liniștesc.
Se pot filma scurte bucăți de film din diferite unghiuri.
Tăieturile de la montaj vor sugera doar nuditatea.
Vor sugera violența, nu va fi arătat de fapt nimic.
Bineînțeles, avându-te la duș,
va face totul mai...
sâni-licios.
Vă rog să mă scuzați.
Alma!
- Dragă, mă bucur să te văd. - Bună, Lillian.
Pari puțin palidă.
Nu e de mirare cu chestia la care lucrează soțul tău acum.
Nu se poate să fii de acord.
De ce îl lași să facă ceva atât de lipsit de gust?
Nu te supăra, dragă. E doar un film nenorocit.
Tot nu pot să cred că ai distribuit-o pe Vera Miles în rolul sorei.
Încă o am sub contract. Aș putea obține ceva din asta.
De fapt, un rol ingrat, nu crezi?
Pentru o fată complet ingrată.
Oribilă.
Bătrânul chiar nu e mulțumit de mine, nu-i așa?
Așteaptă să vezi lenjeria pe care a ales-o pentru tine.
Bine.
Trebuie să continui să-mi spun,
încă un film, și sunt liberă ca pasărea.
Am făcut o listă a lucrurilor unde putem strânge cureaua.
Am putea învăța cu toții arta abținerii, ar putea fi sănătos.
Grădinarul o dată pe săptămână?
Weekend-uri libere pentru șofer?
Nu, asta-i imposibil. Trebuie să tăiem din alte părți.
Nu-s alte părți.
Și nu vor mai fi alte transporturi care să zboare de la Maxim la Paris.
Nu ne putem permite.
Fois gras de la Chasen este mai mult decât potrivit.
Dar gâștele alea sunt de la Barstow, nu din Marsilia.
Da.
Cu toții trebuie să facem sacrificii pentru profitul final, nu-i așa, Alfred?
Mă duc să iau cuțitele.
Ed?
Oare fac o greșeală îngrozitoare?
Dacă e un alt Vertigo?
Trage prima dublă și vei fi în regulă.
Ești îmbrăcată, draga mea?
- Bună dimineața. - Bună dimineața. Sunt în regulă?
Perfectă.
- 'Neața. - 'Neața.
Vreau să vă mulțumesc încă o dată pentru această ocazie, dle Hitchcock.
Poți să-mi spui Hitch, fără cock.
Uitați-vă la voi. Băiatul și fata favoriți ai Americii din vecini.
Și suntem pe cale să ne mutăm într-un cartier nou.
- 'Neața Janet, 'neața Tony. - 'Neața Vera.
- Mulțumesc pentru "garderobă," Hitch. - O aprobi?
Tu ești geniul.
Un lucru totuși, scenariului meu îi lipsesc ultimele 10 pagini.
Din scenariul fiecăruia lipsesc 10 pagini până când Alma termină revizuirea.
Ai ajuns la timp pentru jurământ.
- Pentru ce? - Pentru jurământ.
- Bună dimineața tuturor. - Bună dimineața.
Ridicați cu toții mâna dreaptă.
Asta te include și pe tine, Vera Miles.
Promit solemn...
că nu voi divulga...
scenariul sau multele secrete ale lui Psycho...
prietenilor, rudelor...
reporterilor afaceriști...
nici președintelui demisionat, Dweight D. Eisenhower.
Vă mulțumesc frumos.
Am ajuns. Sanctuarul interior al lui Norman.
Hitch...
explică-mi de ce o urmăresc pe Marion dezbrăcându-se?
Cred că ar trebui să mă simt ofensată de asta.
Poate că Norman și-a privit mama în secret
pregătindu-se pentru baia de seară.
Da, poate că era un ivăr la ușa băii.
Da. Dar poți avea acces urcându-te pe un scaun,
atâta timp cât ești invizibil.
Prima ocheadă a unui băiat la o femeie dezbrăcată este de obicei asupra mamei.
Deci retrăiesc trecutul...
repetând un ritual cu Marion?
Nu mă întreba pe mine.
Sunt doar omul ascuns în colț cu aparatul de filmat, privind.
Aparatul meu îți va spune adevărul... adevărul absolut.
Hitch, am o întrebare.
De ce este mai mare gaura pe partea asta?
Ca să te văd cât mai bine, draga mea...
din cel mai mare unghi posibil.
Și... tăiați.
Dacă mă întrebi pe mine creditele ar trebui să sune:
"Scenariul de Joseph Stefano și Alma Revile."
Cei care contează știu asta.
Alma, tu știi mereu răspunsul. Chiar va merge asta?
Ne vedem mâine.
- Salut, străino. - Whit!
Unde te-ai ascuns?
Doamne...
- Am terminat revizuirea la... - Psycho.
- Și ce face bătrânul copil? - E într-o stare neînfrânată de extaz
acum că s-a întors pe platou.
Și tu? Ce mai faci?
Am de scris 2.000 de cuvinte pentru Reader's Digest despre...
cum e să fii căsătorită cu un om care-i obsedat de crimă.
Alma...
meriți o pauză.
Hai să mergem în Santa Barbara.
Îl punem pe Emilio să facă fripturile alea suculente care ne plac atât, la El Encanto.
Dle Hitchcock, vă așteptăm pe platou.
Dle Hitchcock?
Vin imediat.
A fost coadă mare la supermarket?
Nu. De fapt am ajuns acasă mai devreme decât mă așteptam.
- Ai vrea un cocktail? - Nu.
Și n-ar trebui să bei nici tu.
- N-a fost încă spălat. - Nu-mi pasă.
Am filmat azi toată ziua cu... John Gavin.
Un tip arătos.
Dar serios, un placaj e mai expresiv.
Cred că scena sa de dragoste cu Janet Leigh
poate fi cel mai înspăimântător lucru din film.
Până și prietenul tău, dl Whitfield Cock, ar fi mai bun...
în scena aia.
De ce nu i-o spui chiar tu, sunt sigură că va fi foarte flatat.
Știi, draga mea...
poate că am fost puțin...
cam respingător în legătură cu cartea...
prietenului tău, Whitfied.
Poate că el și Eizabeth ar putea...
veni aici în acest weekend,
să mi-o prezinte.
Minunată femeie Elizabeth...
Speram că... ai putea veni mâine pe platou.
Da.
Voi vedea ce program am.
Da...
Crezi că poți scăpa cu asta, nu-i așa? Dar nu poți.
Crezi că ei nu pot vorbi, dar pot.
Ei știu.
Poți simți cum se strânge lațul în jurul acelui mic gât...
Ai putea da banii înapoi în secret, dar s-ar putea dovedi prea târziu.
Marion Crane e mereu atât de ermetică și respectabilă și aproape perfectă...
intangibila dră Crane, acest mic înger perfect...
Acum știu cu toții
micul secret murdar pe care-l ascunzi de atât de mut timp.
Locul tău de întâlnire de la prânz, murdar și lipicios,
cu chipeșul ratat, dl Samuel Lubitz.
Vor rânji, vor bârfi, vor șopti...
chiar și șeful tău, înțepatul domn George Lowery
poate simți mirosul sexului
peste tot la tine.
În regulă, încercuiți asta.
Să reparăm chestia asta definitiv. M-am săturat, haideți!
Dle Hitchcock...
S-a ars reflectorul.
- Cât va dura să rearanjezi? - Va dura 5 minute.
Intră.
Am crezut că-ți va prinde bine un întăritor.
- Ești atât de drăguță, mulțumesc. - Știu.
- Ia loc. - Mersi.
Îmi imaginez cât ești de afectată de tot ce s-a întâmplat.
Păi, știi...
Ai fi surprinsă ce le iese copiilor din gură uneori.
Adevărat.
Nu i-ai vorbit prea mult despre viața ta personală, nu-i așa?
Lui Hitch?
Nu. Nu prea.
În locul tău aș lăsa-o așa.
De ce?
Va începe să-ți aleagă stilul de coafură.
Apoi va vrea să-ți aleagă hainele și prietenii și câți copii ar trebui să ai.
Știi acel biet suflet torturat jucat de Jimmy Stewart în Vertigo?
Ăsta e Hitch.
Numai că mai tânăr și mai arătos.
Nu știu...
Comparativ cu Orson Wells e un dulce.
Vezi? Mereu urmărește.
- Cât o să dureze? - Ce puțin 5 minute.
Mișcați-vă, nu am toată ziua.
De ce se tot arde? Reparați-l.
De ce întârzii?
- Este ocupat. - Bine, dă-mi-l mie.
Hitch...
M-am blocat la prima scenă a Lilei. Nu știu cât de tare ar trebui să-i înfrunt
- ...pe Sam și detectivul... - Dragă, prefă-te.
Prefă-te, știi cum să faci asta. Joacă.
Unde-s reviziunile mele?
Haideți, chiar e nevoie de doi oameni ca să duceți un reflector?
- Ai grijă. - Mă ocup imediat, dle Hitchcock.
E altfel când banii vin din propriul buzunar, nu-i așa?
Vom avea un prânz târziu.
- Bine. - Voi face rezervarea pentru ora 1:30.
Whit... ce m-aș face fără tine?
Ne vedem atunci. Pa pa.
Pa.
Whit, ce-ai uitat acum?
Whit?
- Dle Hitchcock, vă rog... - Nu, nu acum.
Toată presa de afară e înnebunită după fotografii. Doar o poză.
Piei din fața mea! Voi chema pază. Piei din fața mea.
Scoateți-l afară pe omul ăsta. E un nenorocit de ziarist.
Scoateți-l de pe platou. Acum.
Te simți bine? Ești foarte palid.
Am spus să-l scoateți afară.
Nu te mai ține după mine ca un cățel, și dă-mi ceva de băut.
- Nu e nici măcar trei. - Dă-mi cheile de la dulap.
Salut, Hitch. Cum merge filmul?
Aud lucruri interesante...
E de mirare că poți auzi ceva
peste zgomotul care vine din biroul lui Geoffrey Shurlock.
N-ar trebui să fiu în poziția doar de a auzi lucruri, Hitch.
- Este timpul să-mi arăți niște imagini. - De ce?
Să văd dacă faci un film pe care-l poate lansa Paramount.
Așa cum bine știi, contractul meu îmi garantează decizia finală.
Contractul tău spune și că Paramount
nu este obligat să distribuie orice film care ne poate jena.
Spre deosebire de ultimele cinci filme ale lui Martin și Lewis
de care sunteți cu toții mândri.
Cer să văd câteva imagini.
Hitch!
Arată-mi niște imagini nenorocite! Hitch!
N-ai idee cât e de minunat să nu ai grijă de cineva.
Chiar dacă e vorba doar de câteva ore.
Unde mergem, Whit? Nu mi-ai spus.
Am o mică surpriză.
- Unde ți-e șoferul? - Mă întreb același lucru.
Pot să te duc, dacă vrei.
Dumnezeule, ce mașina micuță!
- Ce-s chestiile astea? Mă tot uit la ele. - Bomboane cu porumb. Fetele le adora.
Bomboane de porumb?
Le-am luat din cabina lui Tony.
Sunt tari.
Credeam că-ți plac doar bomboanele de ciocolată Fauchon.
Nevoile noastre sunt obligatorii când te conduce diavolul, draga mea.
- Din fericire, eu conduc. - Slavă Domnului pentru asta.
Mereu are obsesii cu femeile conducătoare.
Numai că de data asta simt că o folosește împotriva mea.
Presupun că e la fel ca orice artist mare...
imposibil de trăit cu el, dar merită efortul.
Știi că până să fim împreună eu eram șefa lui?
A trebuit să-și facă loc până la asistent de regizor
înainte de a îndrăzni să mă invite în oraș.
Serios?
Vezi casa de acolo?
- Da. - Ce părere ai de ea?
- E minunată, nu-i așa? Ce poziție grozavă. - E a mea.
Abia am văzut-o pe Elizabeth, nu mi-a spus nimic.
Ea nu știe nimic de asta. Nimeni nu știe.
Vrei s-o vezi?
- Mulțumesc, draga mea. - Oricând.
- Pot să păstrez astea? - Sigur.
- Vrei una? - Nu, mulțumesc.
- Bine, mulțumesc. - Hitch...
Ce s-a întâmplat cu adevărat între tine și Vera?
Vera...
Urma să aibă rolul principal în Vertigo,
și cu două săptămâni înainte de filmări îmi spune că e gravidă.
Urma s-o fac star,
dar ea a ales în schimb viața de soție.
Mă întreb de ce o fac?
De ce mă trădează mereu?
Foarte boem.
Am închiriat-o pentru extra sezon.
Un loc unde să scap de soție... copii și să scriu.
Whit, sper că n-ai vreo idee greșită.
Dacă ai vorbit serios că mă ajuți la adaptarea cărții,
m-am gândit că asta ar putea fi...
ascunzătoarea perfectă.
Liniștiți-vă. Obraznicilor, calmați-vă.
Taxi spre Dubrovnik. Poveste de Whitfield Cock și Alma Reville.
Apropo... am uitat să-ți spun.
Am citit adaptarea ta la povestea aia...
Taxi spre... unde era, dragă?
- Dubrovnik. - Asta e, Dubrovnik.
- Vrei să auzi părerea mea? - Da, normal.
Draga mea, n-am cum s-o spun altfel, dar e...
născut mort.
Cum așa?
În primul rând subiectul e confuz.
Unele din glume sunt îngrozitor de asemănătoare cu lucrurile
pe care noi le-am făcut mai bine cu sute de ani în urmă în Lady Vanishes.
Și răufăcătorul vostru e mai degrabă un băiețel foarte slab.
Dar cred că cea mai mare ratare
este relația dintre eroină și erou, înțelegi?
Poate că dacă n-ai fi atât de îndrăgostită de prietenul tău, Whitfield Cock,
ai fi putut vedea și tu asta, nu?
Presupun că femeile nu vor niciodată cu adevărat să se confrunte cu adevărul,
când e implicată inima... nu-i așa?
De unde știi tu ce se întâmplă cu adevărat între un bărbat și o femeie?
Ce mizerie nenorocită.
Nenorocită mizerie.
Nu! Mai mult. Mai mult.
Ești furios.
Haide! Nu! Mai mută furie.
Gata, tăiați, tăiați, tăiați!
Pentru numele lui Dumnezeu.
Să-mi aducă cineva un cascador cuțitar potrivit.
Acum, dați-mi cuțitul. Filmați!
Dezlănțuie furia!
Zbate-te cu violență!
Tăiați! Tăiați și faceți montajul.
Am reușit.
Nu acum, Ed.
Chiar nu-i momentul potrivit.
Nu-ți poți stăpâni furia.
Dumnezeule! Hitch! Hitch, te simți bine?
Mă auzi?
Dacă Bridget și Constantine urcă în taxi în același timp?
Dacă încearcă să urce exact în același timp?
Da!
- Ce vrei să spui mai exact? - Adică, amândoi ating ușa taxiului
exact în același timp.
Se ating rapid... începem de la mâini,
- ...filmăm în sus spre ochi, și... - E deja mai bine.
- Ai de gând să răspunzi? - La ce?
I-am spus lui Peggy. Trebuie să filmați secvența aia azi.
De ce întârziați?
Am încercat în 10 moduri diferite, arată groaznic.
Nu.
Trebuie să fie un unghi mai ridicat.
Vei anunța marea surpriză.
Filmați procesul.
Trebuie să ajung naibii acolo.
- Ce faci? - Gata cu telefoanele.
Arzi.
Ne ardem banii, asta facem. Suntem cu două zile în întârziere.
- Și sunt blocat în patul ăsta nenorocit. - Unde vrei să te duci?
Trebuie să mă duc pe platou. Nu mai putem pierde încă o zi.
Rămâi în pat. Mă descurc eu.
Nu-mi place să te iau de lângă partenerul tău de scris.
Rămâi sub pătură, Alfred.
- Dna Hitchcock. - 'Neața.
Unde e dl Hitchcock?
Nu întrerupeți munca din cauza mea.
Sunt aici doar ca unul din cei doi oameni care vă plătesc salariile.
- Care-i numărul scenei? - 1-73.
Scenariul?
Bun. Puneți-l pe Martin în scaun.
Întoarceți camera spre față pentru a filma tot ecranul din spate.
Și Jack, lentila aia ar trebui să fie de 35.
E bine.
David, știi cum lucrează Paramount cu Jerry Lewis,
dar ăsta e pe genul tău, și mă gândeam...
- Barney! - Alma.
- Îl cunoști pe David Kirkpatrick. - Bună.
Lucrează cu Jerry Lewis la realizarea unui nou film.
Așa că e gata să ajute, dacă aveți nevoie.
Nu va fi nevoie.
- Dar aveți aproape 3 zile de întârziere. - Da, dar ne vom descurca.
Alma, amândoi știm ce fel de film e ăsta.
Lucrul inteligent de făcut ar fi să-l ajutăm pe Hitch să-l termine.
Mulțumesc pentru preocupare, Barney, dar filmele lui Hitchcock au un singur regizor.
Puteți pleca.
Ai uitat să cauți în baie.
Un om ca tine să rateze un indiciu esențial ca ăsta...
Ce vrei să spui?
Mama apunea mereu...
dacă vrei să faci un lucru...
fă-l cum trebuie.
Uită-te la podea.
Mai de-aproape.
Tot mai crezi că ei doar scriu împreună?
Ce ai de gând să faci în legătură cu asta?
Doamna Hitchcock.
Știu că Hitch nu se simte foarte bine, așa că i-am adus un flecușteț.
Ce drăguț. Mulțumesc frumos.
- Bomboane de porumb. - El a fost mereu foarte atent cu mine
Nu am avut mereu parte de așa ceva de la regizorii mei.
Janet... aș vrea doar să spun că...
ai fost foarte profesionistă.
Nu a trecut neobservat.
Vă mulțumesc.
- Mă bucur că v-am văzut. - Și eu.
Pot să opresc ăsta?
Vei fi încântat să afli că s-a restabilit ordinea.
Și un mulțumesc ar fi drăguț.
Tot avem două zile întârziere, și am depășit bugetul cu 60.000.
Am anulat petrecerea, vom economisi 2.000.
Și nu vei fi tentat de șampanie și tort.
Ai grijă, toți bărbații sunt potențiali criminali.
Și pe bună dreptate.
Bine. Despre ce e vorba?
Ai petrecut mult timp pe plajă.
Da.
Da, acolo scriem eu și Whit. A închiriat locul.
Nu e locul ideal pentru a evita distracția.
De fapt, e propice colaborării creative.
Ți-am spus deja că aceasta prelucrare e pierdere de timp.
Nu s-a spus același lucru și despre Psycho?
Tu și cu Whit aveți o aventură?
Nu fi absurd!
Lucrează la ceva nou și are nevoie de puțin ajutor, asta e tot.
Ce coincidență. Și eu lucrez la ceva nou și mi-ar prinde bine puțin ajutor.
- Ce crezi că fac? - De ce petreci toată ziua și noaptea
cu acest... netalentat băiețel al mamei?
- Pentru că e amuzant! - Sunt sub presiune extraordinară cu filmul!
Cel puțin ai putea să mă susții deplin!
Suport deplin?
Ne-am ipotecat casa.
Am cântărit fiecare aspect al acestui film până acum,
așa cum am făcut la fiecare film pe care l-ai făcut în ultimele 3 decade.
Și prima dată când prezinți filmul nota mea e cea pe care o vrei.
Sărbătoresc cu tine dacă-s bune cronicile, și plâng pentru tine când sunt rele.
Ți-am găzduit petrecerile și m-am împăcat cu aventurile fanteziste cu actrițele tale.
Când vei promova filmul în jurul lumii, îți voi fi alături sau ușor în spatele tău
zâmbind fără sfârșit pentru presă,
chiar dacă sunt gata să leșin.
Am fost amabilă cu oamenii care se uitau prin mine de parcă eram invizibilă
sau mă dădeau de-o parte pentru că nu-l vedeau decât
pe marele și gloriosul geniu Alfred Hitchcock!
Și acum...
pentru prima dată în ani de zile,
îndrăznesc să lucrez la altceva ce nu-i "o producție Alfred Hitchcock,"
și mă confrunt cu acuzații și critici?
Munca pe care o fac cu Whit îmi dă plăcere și un scop,
și nu-ți răpește ție absolut nimic.
Gândește-te la asta ca la un memento: sunt soția ta, Alma Reville...
nu una din blondele alea cu contract pe care o bați la cap și o amețești
cu indicațiile tale atât de specifice.
Bănuiesc că ăsta-i un rămas bun.
De ce n-ai rămas cu mine?
Te-aș fi făcut un star la fel de mare ca Grace Kelly.
Spre deosebire de Grace Kelly eu îmi pot ridica rufele de la spălat.
Am o familie, Hitch, o casă.
Blonda aia misterioasă pe care o urmărești mereu?
E o închipuire. Ea nu există.
A fost o vreme când am crezut că te-am înțeles...
că am înțeles femeile.
Alma! Am crezut că o să vii mai târziu după amiază.
Am crezut că ai închiriat casa asta ca să putem scrie.
Așa e.
N-o să spui nimic, nu-i așa?
Nu-ți face griji, n-o să-i spun lui Eizabeth.
Am vrut să spun lui Hitch.
Alma...
nu putem fi genii cu toții.
Ești incredibil de talentată.
Dar în fond, vrem să citească scenariul fără prejudecăți, nu-i așa?
Nu-ți face griji pentru asta, Whit.
Ăsta e locul meu preferat.
Închid ușa...
și fac lumea să dispară.
Nu ești niciodată însingurat aici?
Mereu vorbesc cu mama.
Deschide! Poliția!
Ciudat.
Cred că i-am găsit ascunzătoarea.
Aia e camera mamei.
E camera mamei.
Puteți să vă duceți dracului!
Ieșiți din camera mamei.
Hitch.
Hitch!
Care-i verdictul?
Să zicem că a fost o cronică completă și nu a fost bună.
Dă-i dracului!
E prea târziu pentru Paramount să se retragă indiferent ce spune Balaban.
Cealaltă cale e de a-l transforma într-o serie de 2 părți pentru televiziune.
Din cauza bugetului și a numelui Hitchcock, avem o șansă bună să ieșim chit.
Uite...
L-am făcut milionar pe Jimmy Stewart cu Winchester 73,
și ăla a fost o prostie. Cel puțin ți-am putut urmări tot filmul.
Cel mai important e... ce crede Alma.
Lui Whit trebuie să-i fi plăcut să scrie Cold Bear.
Cum a fost plaja?
Rece și infectă.
Exact ca mutra lui Barney Balaban.
Bietul Whit...
nu valorează doi bani când nu lucrează cu tine.
Și nici eu.
Nu am putut merge mai departe cu filmul de data asta.
Stă acolo...
refuzând să prindă viață.
Nu-i altă cale de a spune că-i...
născut mort.
Te-am dezamăgit, iubirea mea.
Meriți mai mult.
Mă duc să-i hrănesc pe Geoffrey și Stanley.
Haideți, băieți!
Nu cred că suport să fim amândoi triști.
Acea istovitoare imitație de Hitchcock
pe care-l ajutam pe Whit s-o termine s-a încheiat.
E o singură soluție la toate astea, să ne întoarcem al muncă...
împreună.
Adevărul e că prefer să locuiesc în casa asta.
Așa că sugerez, pentru binele tuturor, să începem să montăm Psycho.
S-ar putea să nu fii persoana cu care se poate trăi cel mai ușor,
dar știi să montezi un film mai bine ca oricine.
În afară de tine.
A doua dublă, lumina cade mai bine pe mâinie sale.
Treci înapoi la Janet odată ce mașina e în mișcare.
Taie și lipește.
Drac împielițat, e nuditate acolo.
Sânii ei erau atât de mari încât era o provocare să nu-i arăt.
Trebuie să tai 6-7 cadre în care ea clipește când ar trebui să fie moartă.
Alma, am văzut filmul de o mie de ori, nu clipește.
- Cum merge înăuntru? - Ca pe roate.
Toată lumea crede că-i ca un câine cu purici.
Nu, în niciun caz!
Nu vreau muzică în scena crimei de la duș.
Dar din ce am discutat eu și Alma, o să meargă.
Bernie, ăsta nu-i Vertigo, nu-i un film de dragoste.
Imaginile trebuie să-și facă treaba singure.
- Nu poți speria oamenii doar spunând "bau." - Bine, fă-o tu. Tu știi mai bine.
- Trebuie să anticipezi. - Tu știi mereu, fă-o.
Fă un pas înapoi.
Slavă Domnului că avem Cenușăreasa de sărbători.
Ce crezi?
Cred că n-am să mai fac duș niciodată.
Hitch?
Și-a atins scopul.
Am văzut distinct atât înjunghierea cât și nuditatea.
Ce crezi că ai văzut este indus de puterea sugestiei.
Te asigur, odată ce vei vedea versiunea finală,
cu minunata partitură muzicală a dlui Herrmann...
Partitura muzicală nu-mi va schimba părerea.
Îți refuzăm filmul.
Geoffrey, te superi, te rog, dacă avem o discuție în particular?
Vă mulțumesc.
Acum, uite care-i treaba.
Îți fac o propunere modestă.
Dacă ești dispus să lași scena dușului așa cum este,
voi refilma scena de dragoste din deschidere
după specificațiile tale exacte.
De fapt, vei fi binevenit pe platou pentru supervizarea personală.
După specificațiile mele?
Bineînțeles, dragă prietene.
Numai ca spectatorii să aprecieze complet,
cum ai lucrat neobosit
pentru a ne ajuta să-i distrăm, în timp ce-i aperi de dezmăț și indecență.
Te tot hartuiește de când ai anunțat acest proiect,
l-ai invitat pe platou și el nici măcar n-apare?
Ce i-ai spus?
Că-l respect... profund.
Doamnelor și domnilor,
am încheiat. Vă mulțumesc frumos tuturor.
Mulțumesc John, mulțumesc Janet.
- Credeam că refilmăm scenă. - Șarada s-a terminat.
Mulțumesc.
Vezi, n-am fost chiar un monstru cu care a trebuit să lucrezi, nu-i așa?
Deloc.
Sper că am fost suficient de loială cauzei.
Demnă de Purple Heart, draga mea.
Sper că nu te superi că i-am spus dnei Bates
că poate folosi cabina ta.
E minunat. Minunat.
Mulțumesc.
Avem avizul de la biroul lui Shurlock.
Acum ducem mieii la măcelar.
Paramount a confirmat că vor prezenta filmul doar în două cinematografe.
Așa cum bănuiam, nu va fi o premieră.
Dacă nu scoatem o vorbă, suntem morți.
Atunci ar fi mai bine să începem. Peggy, ia notițe...
Vom scrie un manual despre cum să vinzi Psycho.
Primul meu sfat către proprietarii de cinematografe:
angajați gardieni Pinkerton
pentru a aplica strict politica noastră strictă de admitere.
S-ar putea să fie probleme diseară aici...
Întrucât Psycho e atât de înfiorător și unic,
gărzile vă pot ajuta să vă descurcați cu clienții
care vor fugi înnebuniți.
Plasați afară ceasuri speciale care să reamintească spectatorilor
orele de începere ale filmului Psycho.
Directorul acestui cinematograf deosebit
a fost sfătuit să nu permită nimănui să intre în cinema,
odată ce începe Psycho.
Ar trebui să fiți nebuni să încercați să vă strecurați înăuntru
prin intrările laterale, scara de incendiu
sau prin luminatoare. Veți fi evacuați prin forță.
Mai vesel, dragule.
Pentru a accentua mai departe povara,
fără a slăbi șocul și suspansul lui Psycho,
imediat după ce scrie "Sfârșit,"
recomandăm cu tărie
să trageți cortina peste ecran,
pentru 30 de secunde.
Făcând astfel, groaza din Psycho
va fi gravată permanent în mintea și inima
spectatorilor dumneavoastră.
Cu sinceritate și subliniat, Afred Hitchcock.
Cel puțin aici sunt câțiva oameni, Hitch.
V-am păstrat câteva locuri.
- Mergeți înainte. - Ești sigur?
Da. Vin imediat lângă voi. Vreau să mai verific copia. Mergeți.
- Bine, îți rezervăm un loc, bine? - În regulă, duceți-vă.
Pe aici.
Tocmai am vorbit cu Balaban.
A spus: "Felicitări, un triumf binemeritat așa cum am știut mereu."
"Așa cum am știut mereu."
- Acum îmi pot luat weekendul liber? - Da, dragă, mulțumesc mult.
- Unde-i Alma? - Du-te. Du-te.
Alma? Vino aici.
Știi dragule, ăsta ar putea fi cel mai mare succes al carierei tale.
Al carierei noastre.
Știi, Alma...
nu voi fi niciodată în stare să găsesc o Hitchcock blondă
la fel de frumoasă ca tine.
Am așteptat 30 de ani să te aud spunând asta.
De aceea, draga mea, mi se spune "maestrul suspansului".
Și astfel, amabili spectatori,
Psycho s-a dovedit a fi una din cele mai mari realizări ale mele.
Iar eu și Alma am reușit să păstrăm casa și piscina.
Dar știți cum se spune la Hollywood:
"Ești la fel de bun ca ultimul tău film."
Așa că, dacă vreți să mă scuzați,
ar fi bine s-o iau din loc
pentru a începe cercetarea extenuantă pentru viitorul meu proiect.
Din păcate, m-am găsit din nou
lipsit de orice inspirație.
Oricum, sper să apară ceva în curând.
Bună seara.
Alfred Hitchcock a mai făcut șase filme după Psycho,
dar niciunul nu a fost în stare să-i eclipseze incredibilul succes.
N-a câștigat niciodată un Oscar, dar în 1979 Institutul American de Film
l-a onorat cu premiul pentru întreaga carieră.
La decernare a spus:
"Împart acest premiu, așa cum am făcut și cu viața, cu Alma."
Traducerea și adaptarea: Dorula/SubTeam